Tři týdny uběhly rychleji než
voda. Většina z nás má v hlavě zmatek z toho, co se vůbec stalo a jak
to mohlo vůbec takovým tempem uběhnout. Ještě si to nějakou dobu necháme
zpracovat v hlavách, přece jenom je náročné pochopit, jak tři týdny
mohly být tak bezchybné a skvělé. Byl to pro nás nezapomenutelný
zážitek plný emocí jak dobrých, tak i těch špatných. Panovala
nepopsatelná radost z toho, co můžeme prožívat, ale také jsme se
neobešli bez stesku a myšlenek na to, jak se asi mají naši blízcí.
Každopádně krátkodobý smutek či stesk okamžitě přebila nadšenost
z krás Řecka, ze společně strávených chvilek či vděčnosti seniorů,
o které jsme se starali. Každý den nás obklopovala radost ze života
místních obyvatel, především jsme si vychutnávali jejich skvělé jídlo,
obdivovali jsme krásné památky, pláže a všechna různá místa, která
jsme navštívili. Společně jsme si uvědomili, jak je jazyk silným
nástrojem mezi lidmi a jak je frustrující nerozumět druhému, i když
bychom si tak rádi spolu povídali. S komunikací nám pomáhala naše
překladatelka Šárka, které tímto posíláme díky a velké objetí –
teď už z České republiky. Na závěrečném ceremoniálu nám bylo
řečeno, že naše skupina byla jedna z nejlepších, čímž jsme dojali
i paní ředitelku organizace. Jsme na sebe navzájem hrdí, jak jsme to
zvládli. Geiá sas!
Za stážisty: Barbora Matouchová, Sabina Opavská a Vendula Surovcová
Michaela Matoušů